Aprilia SRV 850
Text: Tomáš Mikšovský | Foto: Jiří Jevický | Zveřejněno: 2.7.2012 | Zobrazeno: 42 437x
Čím dál tím více oblíbená kategorie maxi skútrů byla pro letošní rok obohacena o nový přírůstek, jehož italský původ je zřejmý na první pohled a to díky profláklé přední masce, kterou hrdě vozí na své přídi ikona sportovních motocyklů, Aprilia RSV4. Jako by nám chtěli inženýři naznačit, že nepůjde o obyčejný stroj na rozvoz pizzy, ale o superscooter otevírající nové dimenze této kategorie.
Kapitoly článku
![](/upload/images/cache/clanky/2012-06/21868/20120702094955-2010033013120925502_jpg_resize_1000x830__type_jpg__jpg_resize_148x99__type_jpg_.jpg)
Pomineme-li drobné designové úpravy, tak panel přístrojové desky je v zásadě identický s tím, který je namontován na GP800. Možná i proto je nabídka digitálních ukazatelů chudší, než tomu bývá u nových modelů motocyklů. Přesto zobrazuje všechny potřebné základní
![](/upload/images/cache/clanky/2012-06/21868/20120628113346-x08_jpg_resize_76x99__type_jpg_.jpg)
Jak už to u skútrů bývá, i tady je vyvedeno ovládání přední i zadní brzdové soustavy na řidítka. I taková maličkost, jako jsou brzdové páčky, dokáže udělat dobrý dojem a pocit jistoty. Tyhle se totiž dají nastavit a tak nějak zdědily vzhled od supersportovních motocyklů. Na předním šestnáctipalcovém kole je namontována dvojice kotoučových brzd s téměř dospělými rozměry 300 mm. Plovoucí třmeny Brembo zase až tak dospělácky nevypadají a každý z nich má pouze dva pístky o průměru 28 mm. Na zadním patnáctipalcovém kole je naopak namontován třmen taky s dvěma pístky, tentokrát protilehlými, který svírají 280 mm velký kotouč. V obou případech brzdového systému jsou použity oplétané hadice. Rozměry nazutých pneumatik jsou 120/70 R16 a 160/60 R15.
Když jsem prvně opustil Vrbovku, oprávněně jsem se nepouštěl do větších akcí jako je jízda v koloně a kličkovaná mezi auty. Jistý respekt ze širokého skútru byl namístě, ale ten mě dlouho nevydržel. S velmi stabilní a pomalou jízdou v přímém směru jsem získal naprostou jistotu a kontrolu nad motocyklem, a tak jsem v kolonách zanedlouho začal těžit z výhod obratného maxiskútru. Onen dvouválcový zvuk vycházející z otevřené koncovky výfuku byl hlasitý natolik, že kolikrát v zácpě zafungoval stejně efektivně jako výstražná houkačka spěchající ambulance, takže v mnoha případech jsem měl velmi ulehčenou práci.
Absolutně bezchybné je sedlo. Vzhledem ke konstrukci celého motocyklu je pěkně široké a pohodlné, naopak vpředu se krásně zužuje, takže když jsem se chystal zastavit, stačilo se trochu posunout směrem dopředu, abych stál oběma nohama pevně na zemi. Dokonalá je zadní opěrka, do které se jezdec při svižném rozjezdu zaklesne, tím si uvolní horní polovinu těla a může se věnovat plně řízení. Dostatek prostoru nejdete i pro nohy, které můžete mít v klasické pozici nebo si je můžete pohodlně natáhnout na opěrky umístěné více vpředu. Tento způsob jízdy jsem si docela oblíbil a často tak i jezdil.
Rozjezdy s dvouválcovým agregátem jsou doménou italské krásky. Brutální akcelerace od nulové rychlosti je přesně to, co se od skútru očekává a vězte, že eSeRVé ve vás zanechá nezapomenutelnou zkušenost a vy budete chtít ještě a ještě. Skvěle funguje automatická spojka, které nelze nic vytknout a žene motocykl k neuvěřitelným rychlostem. Upozornění: „Buďte v pozoru!“ by mohlo být adresováno těm, kteří jsou přesvědčeni, že na změření času při akceleraci z 0-200 je zapotřebí namísto stopek trhací kalendář. Byl jsem překvapen, jak Aprilka pružně zrychluje i ze 120 do svého maxima. Maximálku jsem musel otestovat na letišti a zíral jsem, s jakým poklidem jsem atakoval hranici dvousetkilometrové rychlosti. Konečná rychlost, kterou limitoval omezovač otáček, byla kolem 208 km/h dle tachometru. Velmi pozitivně na mě působila aerodynamická kapotáž a zejména ochranný štít. Díky jeho výšce a pevné konstrukci zafungoval ve vysokých rychlostech naprosto dokonale i bez obvyklého zalehávání.
Funkce podvozku jako celku je fantastická. Zprvu jsem neměl ani pomyšlení a neodvážil se predikovat jakékoliv úsudky ohledně stability a funkčnosti podvozku v zatáčkách, zejména v těch rychlejších zákrutách. Ale to co italská továrna uvádí ve svém prospektu, Aprilia SRV850 skutečně splňuje. Oslovila mě její jistota, držení si zvolené stopy i v těch nejrychlejších průjezdech zatáčkami. Hmotnost motocyklu samozřejmě pocítíte ve vyšší rychlosti a to při rychlé změně směru jízdy anebo pouhým kličkování na rovině. Naštěstí se jedná pouze o ten první moment při přenášení váhy z jedné strany na druhou.
Vývojáři, dle mého názoru, našli příjemný kompromis mezi sportovním a cestovním charakterem motocyklu, protože i přejíždění všudypřítomných nerovností podvozek úspěšně minimalizuje. Na tom se do jisté míry podílí i 1593 mm dlouhý rozvor s většími koly. První zaškobrtnutí přichází od přední teleskopické vidlice, se kterou jsem byl spokojen do té doby, než jsme vyrazili na testovací polygon D11. S tím, že by mohla někdy Aprilia SRV850 brázdit silnice podobného typu, zřejmě Italové nepočítali ani v tom nejbujnějším snu, a proto bych drobné rázy pronikající do řidítek, nebral vůbec na těžkou váhu. Skutečně se jedná o nedostatek, kterého si všimnete pouze na vybraných českých silnicích. O trochu horší je druhé zaškobrtnutí. To se týká přední brzdové soustavy. Tam mně k úplné spokojenosti trochu chybělo. Byť je motocykl osazen dvojicí kotoučových brzd, musíte vyvinout větší sílu na brzdovou páčku, než obvykle. Nepřičítal bych to ani menším kotoučům, spíše zvoleným třmenům Brembo, které mají pístky umístěné na jedné straně, tak jak to má většinou zadní brzdič. U této Aprilie je to právě naopak. Jasně, nebudete s tímto skútrem jezdit 24 hodin v Le Mans nebo podobné závody, ale pokud motorka váží bez mála 300 kg, očekávám optimálně navržené brzdové ústrojí.
Spotřeba je zřejmě velmi ožehavé téma a o to více, pokud se to týká skútrů, které si většina Čechů dovede představit pouze v městském provozu. 76 koňských sil se musí určitým způsobem nakrmit a pokud s nimi budete sprintovat z každé křižovatky, očekávejte spotřebu kolem 7-8 litrů. V případě že budete brázdit silnice v rámci dodržování rychlostních limitů, pojedete určitě pod šest litrů.
Představy o tom, že skútr patří zejména do města, tahle Aprilia krásně vyvrací. Italové vyrobili skútr, který splní potřeby a očekávání běžného Itala, který například v ranním shonu vyráží z Monzy do Milána za svou prací, kde ho na dálnicích doprovází nekončící kolony aut. Já sám si dovedu představit absolvovat dovolenou v sedle nového eSeRVéčka a to i navzdory minimálnímu úložnému prostoru. Aprilia nabízí ve svém příslušenství mnoho doplňků, kterými můžete tuto krotkou šelmu dovybavit a které zpříjemní vaše cestování.
Informace o redaktorovi
Tomáš Mikšovský (Odebírat články autora) - Výška testovacího jezdce: 174 cm
Jiří Jevický - (Odebírat články autora)